Veliko stado
Author:
Žiono, Žan
Original title:
/ |
Num. of pages:
237 |
Dimensions:
18 cm
|
Cover:
тврда
Stil ovog francuskog književnika obojen je prefinjenim senzibilitetom, ali nikad sentimentalnošću ili jeftinim osećanjima. Taj stil je, štaviše, u docnijoj fazi njegovog stvaralaštva, i posebno u romanima, katkad opor, redovno analitičan, često obojen ironijom, koja sugeriše rezervu, kritiku. Zbog kritike će pacifista Žiono – kome je i angažovanost svojstvena – postradati: u Petenovoj Francuskoj, ali i posle Oslobođenja, u dva maha će dopasti tamnice.
Istorija sa velikim ,,I“ , koja seče onu malu, zanemarenu istoriju, o minornom življu koji snabdeva ratnu mašinu, nije bila nepoznanica francuskom provansalskom piscu, Žanu Žionou. Pion u Prvom svetskom ratu, Žiono svoje beleške sa fronta, ali i razmišljanja o napuštenom domu, transponuje u roman Veliko stado. Žiono je svoje delo posvetio ,,muškarcu koji je mrtav i ženi koja je živa“. On piše o večitoj borbi Erosa i Tanatosa, o borbi onih malih koji žele da žive i onoga koji proždire sve pred sobom. To je priča o sukobu skromnih ljudi Provanse i Velikog rata. Na samom početku romana postajemo svesni izvrsne Žionove analogije između tog ljudskog i životinjskog krda. Između neiskusnih vojnika, koji na vrhu stada postaju živi štit u ratu i ovaca, koje slepo i verno slede svog pastira. Stado ne staje danima, a vojnici marširaju satima do iznemoglosti. Vojnici i krdo vode paralelni, isti život – oni se danonoćno teško vuku, dok iza njih ostaju samo krv i bol. Uporedo sa opisima života na frontu, ako ga je tamo uopšte bilo, Žiono pripoveda o domovima i usamljenim ženama. Dok napolju teče veliko stado, žene pokušavaju da nastave dalje, da sakriju prazninu i odsustvo. U krevetima ostaju tople senke. Na poljima nema muške ruke, koja se nabrekla od snage i umeća sada negde drugde bori sa korovom, onim ljudskim. Žiono opisuje jedan univerzum gde je sve oslobođeno od čoveka. To je naopaki svet gde životinje vladaju nad ljudima.
Reviews
There are no reviews yet.